| ||||
| ||||
Tipus | acord ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Vigència | 25 agost 1933 ![]() | |||
Localització | Berlín (Alemanya) ![]() | |||
Participant | ||||
Llengua del terme, de l'obra o del nom | alemany ![]() | |||
L'Acord de Haavara (en hebreu: הֶסְכֵּם הַעֲבָרָה; transliteració: heskem haavara; traducció: «acord de transferència») va ser un acord entre l'Alemanya nazi i els jueus alemanys sionistes signat el 25 d'agost de 1933. L'acord es va concretar després de tres mesos de negociacions entre la Federació Sionista d'Alemanya, el Banc Leumi (sota la directiva de l'Agència Jueva per la Terra d'Israel) i les autoritats econòmiques del Tercer Reich. Va ser un factor important per a fer possible la migració d'aproximadament 60.000 jueus alemanys a Palestina entre 1933 i 1939.[1]
L'acord va permetre als jueus que fugien de la persecució sota el nou règim nazi transferir part dels seus béns al mandat britànic de Palestina.[2] Els emigrants van vendre els seus béns a Alemanya per pagar béns essencials fabricats a Alemanya per a ser enviats a Palestina.[3][4] L'acord va ser controvertit i va ser criticat per molts líders jueus tant dins del moviment sionista, com el líder sionista revisionista Zeev Jabotinski, com fora d'aquest, com també per membres del Partit Nacionalsocialista Alemany dels Treballadors (NSDAP).[4] Per als jueus alemanys, l'acord oferia una manera d'abondonar un entorn cada cop més hostil a Alemanya. Per als yixuv, la comunitat jueva de Palestina, oferia accés tant a mà d'obra immigrant com suport econòmic. Per als nazis va facilitar l'emigració dels jueus alemanys alhora que trencava el boicot antinazi de 1933, el qual comptava amb un suport massiu entre els jueus europeus i americans i que l'estat alemany considerava com una amenaça per a la seva economia.[4][5]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search